toda razmisli, kaj te prosim.
Tudi jaz hočem obdarovati družino.
Je malemu princu neudobno? Naj mu zrahljam blazino?
Poseben odnos do posebnega fanta.
To si hotel, kajne?
Podobna si mami. - Odkar je vojna, ni imela takšne obleke.
Prinesimo ji eno. Celo skrinjo oblek!
Če se sploh kdaj vrnemo.
Oprosti, ker sem takšna.
Včasih sva se znali zabavati, kajne?
Preden si postala dolgočasna. - Kaj res?
Ne poskušajta zbežati.
Utrujena sva. - Raje vaju ubijeva hitro.
Stran!
Nehaj no.
To že poznamo. Oba veva, da nisi iz pravega testa.
Pazi, Peter!
Pospravite orožje, to je Peterov boj.
Domišljaš si, da si kralj, toda umrl boš,
kot pes!
Za njim. Odvedel vas bo do Edmunda.
Peter očisti meč.
Vstani,
plemeniti Peter, volčja smrt, vitez Narnije.
Minotavri bodo na levi, zadaj velikani, škrati v napadu.
Ujetnik.
Me ne boste ubili?
Ne še.
Delo nas čaka.
Kar je bilo, je bilo. Tega mu ni treba več omenjati.
Si živ in zdrav? - Samo malo utujen. - Naspi se.
Edmund,
ne izgubi se spet.
V Narniji ne bo zmanjkalo kruha.
Dali nam bodo tudi nekaj za na pot. - Gremo domov?
Vi greste.
Zaradi mame bom poskrbel za vas. Jaz bom ostal in pomagal.
Potrebujejo nas.
Vse štiri. - Prenevarno je. Skoraj bi se utopila,
Eda bi skoraj ubili. - Prav zato moramo ostati.
Videl sem, kaj lahko stori čarovnica. Pomagal sem ji.
Ne smemo jih prepustiti njenemu besu.
To je opravljeno.
Kam greš? - Vadit.
Meč obrni gor, kot je pokazal Orej. - En Garde! - Odbij!
Mirno, konjiček. - Ime mi je Filip.
Oprosti.
Čarovnica zahteva sestanek z Aslanom.
Sem prihaja.
Jadis, kraljica Narnije.
Vladarica samotnih otokov.
Izdajalca imaš med svojimi.
Ni izdal tebe.
Si pozabil na temenljni zakon Narnije?
Ne omenjaj mi skrivnega čara. Bil sem tam, ko je bil spisan.
Potem veš, da vsak izdajalec pripada meni.
Njegova kri je moja last. - Poskusi ga odpeljati.
Res misliš, da mi boš s silo odrekel pravico,
mali kralj?
Aslan ve, če ne dobim krvi, ki mi pripada po zakonu,
bo Narnija pogubljena in uničena z ognjem in vodo.
Fant bo umrl, na kamniti mizi,
kot je običaj.
Ne drzni me zavrniti. - Dovolj.
Pogovorila se bova na samem.
Odrekla se je zahtevi po krvi Adamovega sina.
Kako naj vem, da boš izpolnil obljubo?
Ne bi morali spati?
Nisva mogli.
Prosim Aslan, bi lahko šli s teboj?
Nekaj časa bi bil vesel družbe.
Hvala.
Čas je. Od tod...
moram iti sam. - Toda... - Zaupajte mi.
Tako mora biti. Hvala, Suzana.
Hvala, Lucija. Zbogom.
Glejte. Mogočni lev.
Muc, muc. Bi malo mleka?
Zakaj se ne brani?
Zvežite ga!
Stojte!
Najprej ga obrijte.
Privlecite ga sem.
Veš, Aslan, razočaral si me.
Si res mislil, da bo lahko rešil človeškega izdajalca?
Dal mi boš svoje življenje, rešil pa nobenega.
Toliko o ljubezni.
Nocoj bo skrivnostnemu čaru zadoščeno.
Jutri pa,
bomo zavzeli Narnijo,
za vse večne čase!
S to zavestjo se odpovej upanju
in umri.
Velika mačka je mrtva!
General, pripravi čete za boj.
Četudi kratek.
Prepozno je.
Mrtev je.
Gotovo je vedel, kaj počne.
Stran! Izginite stran!
Poglej.
Povedati morava drugim.
Toda ne moreva ga pustiti. - Ni časa. Morajo izvedeti.
Drevesa.
Stojta, princa moja.
Sestri vama sporočata strašne vesti.
Prav ima.
Mrtev je.
Potem nas moraš voditi ti.
Peter, zunaj čaka vojska,
da ti sledi. - Ne morem. - Aslan je verjel, da lahko.
Jaz tudi.
Čarovničina vojska se bliža, veličanstvo. Kaj ukazujete?
V številu in orožju nas prekašajo.
Število ne odloči bitke.
Vendar ni odveč.
Ni mi do ujetnikov. Pobijte vse.
Poglejte v nebo!
Si z mano? - Dokler sem živ.
Za Narnijo in Aslana!
Iti morava.
Zebe me.
Suzana!
Aslan!
Toda nož, čarovnica... - Če bi doumela smisel žrtvovanja,
bi si drugače razlagala skrivnostni čar.
Če prostovoljno umre nedolžna žrtev namesto izdajalca,
kamnita miza poči
in se umakne celo smrt.
Mislijo, da si mrtev. Peter in Edmund sta šla v boj.
Pomagati jim moramo. - Bomo, dragica, a ne sami.
Zlezita mi na hrbet.
Pot je dolga, časa pa malo, in zatisnita si ušesa.
Nazaj, speljite jih k skalovju!
To je znak. Naprej!
Kam gremo?
Držita se.
Stoj!
Suzana, to je... - Gospod Tumnus.
Pridite.
Preiščimo grad. Peter bo vesel vsakega , ki ga najdemo.
Edmund, preveč jih je. - Bežite od tukaj.
Dekleti spravi domov.
Slišal si ga. Pojdiva!
Ukazal je, da odideva. - Ni še kralj.
Nemogoče.
Konec je.
Peter! - Peter!
Kje je Edmund?
Kdaj se boš naučil ubogati?
Od lesketajočega vzhodnega morja vlada kraljica Lucija.
Srčna.
Do prostranega zahodnega gozda, kralj Edmund.
Pravični.
Do žarečega južnega sonca
kraljica Suzana, Ljubezniva.
In do jasnega severnega neba vlada kralj Peter.
Veličastni.
Enkrat kralj ali kraljica Narnije, vedno kralj ali kraljica.
Vladajte z modrostjo, dokler ne bodo deževale zvezde z neba.
Naj živi kralj Peter! Naj živi kralj Edmund!
Naj živi kraljica Suzana! Naj živi kraljica Lucija!
Ne skrbi.
Spet ga bomo videli. - Kdaj? - Ko bo čas za to.
Nekega dne bo prišel in spet odšel.
Ne smeš siliti vanj. Konec koncev ni ukročen lev.
Je pa dober.
Bolj ga potrebuješ kot jaz.
Si dobro Filip? - Nisem več mlad kot nekdaj.
Pridi, Ed.
Samo sapo lovim. - In to bo vse, kar bomo ujeli.
Kaj je rekel? - Doma ostanite, sam bom ujel jelena.
Kaj je to?
Kot iz sanj. - Ali sanj o sanjah.
Ne že spet.
Lu? - Pridite.
To niso veje.
Na moji nogi stojiš. - Umakni se.
Tukaj ste!
Kaj ste počeli v omari?
Ne bi verjeli, če bi vam povedali.
Poskusite.
Upam, da ne boš šla spet noter.
Lucy... sem že jaz poskusil.
A še bomo sploh kdaj šli nazaj noter?
Seveda, samo ko bomo imeli dober razlog za to.
Lucy, imej oči odprte.
Po tonskem zapisu prevedel in priredil: Caf I.